- Jag skulle kunna stanna här för alltid. - Ja...
- Har du dräkten klar till i kväll? - Ja.
Jag tänkte klä ut mig till exhibitionist.
Ja, det är förstås läskigt.
Det är den enda dagen på året jag vågar klä mig slampigt.
Jag önskar att jag kunde en dikt.
Nåt romantiskt och djupt som passade nu.
- Synd att du får underkänt i engelska. - Det får jag inte alls!
Förlåt. Varför skolkade du i går, nu igen?
- Jag mådde dåligt. - Ja, du kräktes över all papier maché...
Vad jobbig du är.
Vad är klockan?
Helvete! Jag är försenad till kliniken.
Jag ska hämta ett recept. Det är bara ett återbesök. Ge mig ett bloss.
- Gå inte. - Vi ses, hingsten.
- Kan jag komma hem till dig? - Om du vill att mamma kastrerar dig, så.
Jag tänkte väl det. Vi ses.
Hej.
Det här är privat mark. Vem ska städa upp här? Dr Henry?
Ni ligger riktigt pyrt till. Iväg med er! Och ta hem äggen till mamma!
- Tjena, Mike. - Hej, prinsessan.
- Du gillar visst inte Halloween? - Nej, det gör jag inte.
En vacker dag skjuter jag en av snorungarna.
Utan Halloween skulle stan försvinna från kartan.
Det ligger nåt i det.
- Vi ses. - Sköt om dig.
- Jag gillar din dräkt. - Jag gillar din med.
Jag har ingen dräkt.
Nu är det din tur, Dora.
Ha en bra Halloween.
- Det kan inte stämma. - Jo, tyvärr.
Är ni säker på det?
Enligt testet är du i fjärde veckan.
Men jag... Det måste vara ett misstag.
Det kan räcka med en enda gång.
Nu får vi komma på vad vi ska göra härnäst.
- Jag är 17 år. - Dora...
Du är inte den första att bli överrumplad av det här.
- Vad ska jag ta mig till? - Vi kan boka in en ny tid nästa vecka.
Då går vi igenom alternativen, än finns det tid.
Oavsett vad vi väljer, är det vår skyldighet att meddela vårdnadshavaren.
- Inte en chans. - Dora...
Jag förstår att du upplever en massa känslostormar just nu.
Det är helt normalt.
Även om man skyddar sig är man inte hundra procent säker.
Nu får vi bestämma vad vi vill göra härnäst.
Jag förmodar att du vet vem pappan är.
Halloweentjafset går för långt. Vänta, Dora...
Slut dig inte nu, folk är ofta mer förstående än man tror.
Du vet att allt du säger till mig stannar här.
Ring mig om du vill prata.
- Eller om du vill gå till en specialist. - Tack.
Dra dig inte för att ringa. Vi ses nästa vecka.
Doktor Aaron, anknytning 200.
Doktor Burr, 4120.
JAG HÄMTAR DIG HALV SJU. OKEJ?
Dora...
Hör du mig?
- Usch, vad geggigt. - Bra försök, mamma.
Då så, ut med innandömet.
Ner med nävarna.
Nej, i skålen.
- Dora? - Herregud.
Vi har en pumpa kvar. Kan du skära upp den med din vassa tunga?
- Har du inte tröttnat på pumpor? - Jag vårdar traditionen.
Det borde du testa nån gång.
Jag vill att du kommer hem i bra tid i kväll.
Ja, jag ska inte gå på festen.
Då kan du ju följa med Remi och mig ut.
Jag ska nog bara vara hemma och se en skräckis eller nåt.
- Här? Alldeles ensam? - Ja, än sen?
Älskling... Lyssna på mig.
Du får inte skolka mer och umgås med... vad han nu heter.
Sluta nu.
Det här är ditt sista år och jag vill verkligen se dig ta examen.
- Alla kan inte bli baldrottningar som du. - Visst.
Men du kan väl åtminstone försöka jobba upp betygen och gå på balen.
På med skorna, Remi!
- Dora! Vi går nu. - Okej.
Om du verkligen ska vara hemma i kväll får du bara släppa in Halloweenmonster.
Kom, nu går vi.
Det finns godis i skålen.
Vi börjar hos Sam...
Mamma...
- Vad är det? - Jag missade skolan i går bara för att...
- Kom nu, annars tar godiset slut! - Vänta lite, Remi.
Älskling...
Gå ut.
Umgås med dina kompisar. Plötsligt är man inte ung längre.
Du får låna min tiara om du vill.
Vi ses om ett par timmar. Jag älskar dig.
Kom, nu åker vi. - Hej då!
SKA DU MED? HALV SJU?
HÄMTA MIG HALV SJU.
Du, Jace...
Jag har nåt att berätta.
Jag är 17 år!
Jag är gravid.
Jag hoppas att du inte har nåt planerat.
Jag är 17 år!
Helvete. Jag är på smällen och det är underbart... nej, hemskt.
Jag är gravid.
Okej, Jace...
Snygg dräkt.
Ska du inte säga "bus eller godis"? Det måste man.
Okej, strunt samma.
Ha en fin Halloween.
Varsågod.
Lycka till med puberteten. Hej då.
Hej, Jace här. Lämna ett meddelande.
Hej, det är jag. Är du på väg eller ska vi ses på festen?
Skynda dig.
Hör av dig. Hej då.
Bus eller godis?
Godiset är slut!
Vad fan!
- Vad är det? - Bus eller godis?
Ni ger visst inte upp.
Hör ni vad jag säger? Godiset är slut.
Försvinn!
Annars ska jag...
Remis pumpor...
Har ni gjort det där?
Svara, era galningar!
Mamma...
Försvinn härifrån.
Allvarligt...
- Hallå? Doktor Henry. - Hallå?
Det är Dora Vogel. Skulle du kunna komma hit?
- Mår du bra? - Det är nåt som är fel.
Är du hemma? Jag kommer.
- Hallå? - Hej älskling, det är bara jag.
Jag ville bara höra hur du har det.
- Kommer ni snart? - Spar på godiset, Remi.
Jag vet inte när vi kommer, rishögen vill inte starta.
Okej... Det är några ungar här som gör konstiga saker.
- Busar de? - Ja, men nu var det nån som skrek.
- Det är Halloween, då skriks det en del. - Ja, jag vet.
- De har mosat pumporna och kastar ägg. - Du hörs knappt. Vi får prata mer sen.
Vänta, mamma. Hör du mig nu? Hallå?
Mamma? Helvete.
Bus eller godis?
Vill ni ha godis? Här har ni.
- Larmcentralen. Vad har inträffat? - Min pojkvän har mördats.
- Ni måste komma på en gång. - Lugna ner er. Vad har hänt?
- Några ungar här bryter sig snart in. - Ta det lugnt och andas.
- Vad heter du? - Dora Vogel.
- De har dödat Jace. - Ta det lugnt, Dora. Vad är din adress?
Orley Road 2109. Be polisen att komma hit.
Lägg inte på. Vi skickar ut en bil.
- Är du kvar? - Ja, jag är här.
- Jag tror att de stängde av elen. - Hör du mig, Dora?
- Ja, jag hör dig. - Ser du nåt?
- Jag vet inte vad det är som händer. - Nu måste du hjälpa mig med en sak.
- Lås alla dörrar och fönster. - Jag är jätterädd.
Hörde du vad jag sa? Lås alla dörrar och fönster.
- Kan du göra det? - Ja, vänta lite.
Ta det bara lugnt så kommer hjälpen snart.
Vänta, lägg inte på!
- Hallå? - Jag är kvar. Du är jätteduktig.
Jag ska låsa dörren på baksidan.
Skynda er, jag vet inte vad det är som händer. Det blåser så.
Nu försvinner du. Är det oväder? Berätta vad du ser, Dora.
Herregud!
Skynda er! Skynda er, är ni snälla.
- Jag hörde inte. Ta det igen. - Nej, jag hör inte. Prata högre.
- Är det inte bara några ungar som busar? - De har dödat min pojkvän!
- Det här är inget skämt! - Du är upprörd, men ta det lugnt.
Hallå?
Sluta!
Krama mig, mamma.
Jag vill vara duktig.
Jag är trött.
Krama mig, mamma.
Jag älskar dig. God natt, mamma.
Nu leker vi.
- Hjälp mig. Snälla. De är överallt. - Doktor Henry?
- Dora! - Gå till baksidan!
De är överallt!
Doktor Henry?
Helvete.
Gå inte ut, gå inte ut...
Fan också.
Doktor Henry?
Herregud!
- Hur är det? - De där ungarna...
- Ungarna, de bara dök upp... - Lyssna på mig nu.
- Du tog väl bilen? - Den står parkerad på gatan.
De är ju överallt, jag går inte ut igen.
Kom nu.
Helvete.
- Vilka är de? Varifrån kommer de? - Jag vet inte!
Dora...
- Jag blöder kraftigt. - Får jag se?
Herregud.
Vad finns det att göra?
- Den här, kanske? - Nej, du kan inte mena allvar.
- Okej... - Det kan funka. Här.
Herregud.
Du måste hitta nåt hårt och platt att hålla mot.
Hårt och platt...
Vad som helst.
Den blir bra.
Herregud...
Kan du hålla den?
Herregud!
Okej...
- Du har väl varit scout? - Jag blev utslängd.
Okej...
Så här?
Förlåt!
Så, nu är det klart.
Förlåt mig. Polisen kommer snart, det lovar jag.
- När då? - Väldigt snart.
- Var är din mamma? - Hon kommer snart hem.
Hon kommer snart. Fan också.
Vad gör de där uppe?
Håll kvar där.
Det ordnar sig.
Du måste hålla det täckt, jag ska se vad jag kan hitta.
- Här. - Det är ingen fara, det funkar.
- Vad är det? - Det var därför jag ringde dig.
Vad är det?
- Vad är det? - Jag vet inte, men jag tror...
- Vad då? - Det kan inte stämma.
- Berätta vad det är! - Det kanske är en blödning nånstans.
Är det nåt fel?
Det är helt otroligt, du är redan i fjärde månaden.
- Du sa ju att jag var i fjärde veckan! - Hör själv.
Dora!
Du måste få bort det på en gång!
Det går inte, vi måste ta oss härifrån.
Herregud. Vi tar oss till kliniken, så tar du bort det där.
Kom.
- Den går till köket. Skynda dig! - Du först.
Vi har inte tid att tjafsa. Sätt fart!
Skynda dig!
- Här är min bilnyckel! - Va?
- Om jag inte klarar mig. - Strunta i den och skynda dig!
Ta tag i min hand! Skynda dig!
Skynda dig!
Nej! Släpp honom!
Dora...
Krama mig, mamma.
Dora...
Hör du mig, Dora?
Det är jag.
Hör på nu. Nu kommer det här att hända.
Ljuset släcks. Barnet växer.
Dora ska sova.
Hör du mig, Dora?
Sen bär vi dig.
Det är inte långt.
Hör du oss, lilla kulting?
Vi väntar på barnet. Barnet du inte vill ha.
Barnet vi vill ha.
När barnet är färdigt...
Då skär vi upp dig.
Blod för barnet. Vi skär dig.
Vi tappar dig på blod. Blod för barnet.
Sen är du borta.
Dora, lilla kulting...
Dora är borta.
Blod till barnet.
Dora?
- Hör du mig, Dora? - Låt mig vara.
- Det är jag. - Låt mig vara!
Sluta!
Dora... Blöder du? Är du skadad?
Nej, Mike... De har dödat Jace.
De bara dök upp utklädda och försökte döda mig.
Jag vet inte... De var överallt.
Okej...
Lyssna på mig.
Ta den här. Jag går in och tittar.
Nej, snälla. Lämna mig inte. Snälla.
Hallå? Dora!
Det är doktor Henry. Han lever! Vi måste gå in.
Okej, men håll dig nära mig.
Vi måste gå in på baksidan.
Doktor Henry är i källaren. Där borta.
- Är det där en av dem? - Ja.
Dora! Hjälp, Dora! Hjälp!
Jag är ensam här, de har gett sig av.
Dora?
Mike...
De har brutit mina ben och mina armar.
Jag kan inte röra mig.
- Doktor Henry? - Sänk vapnet.
- Säg till honom, Dora. - Mike...
- Vad är det där? - Runor.
Den där betyder "skörd".
Den där betyder "födsel".
Den där betyder "offer".
- Vänta! - Kan vi ta bilen härifrån? Snälla.
- Du måste ha sagt eller gjort nåt. - Va?
- Jag har inte bett dem döda min pojkvän. - Är du gravid?
- Du fick reda på det på kliniken i morse. - Ingen annan vet om det.
Vi har ont om tid.
De har varit här förut. Samma natt, under samma blodsmåne.
Min fru Sherry var gravid.
Jag fick in ett larm, hemifrån oss.
Ett larm om oväsen.
Dörren stod öppen.
Jag ropade på henne.
Sherry!
Ingenting.
Jag kunde höra henne, eller känna hennes lukt... Jag vet inte.
Det var blod i korridoren på övervåningen.
Och Sherry... Vår söta lilla kulting.
Allt blod... Blod för barnet.
Dora?
Va?
- Hör du mig? - Mike...
- De jävlarna leker med oss. - Gå, är du snäll.
Här. Den är osäkrad. Det är bara att sikta och skjuta.
Stanna här.
Nej, snälla Mike! Gå inte.
Mike? Mike!
Jag fick dig.
Då så...
Var är du?
- Mike... - Sherry?
Försvinn!
Herregud!
Mike?
Dora!
Remi?
- Vad gör du där? - Släpp in mig.
Var är mamma?
Mamma är inte här, mrs Dora.
- Försvinn! - Ge oss det vi vill ha.
Du kan inte stoppa oss.
- Ge oss barnet, annars sliter vi ut det! - Ni rör mig inte!
Jag är vrålhungrig. Är du hungrig?
Jag har ätit hela dagen, jag vet inte vad det är med mig.
De här är så goda.
Lite salt på, bara.
Saltet gör dem så mycket godare.
Vill du ha? Inte?
Då får jag fler.
Fan!
Gillar du badsaltet, din subba?
Dora!
- Mike? - Var är du, Dora?
Här är jag! Mike!
Jag skulle kunna stanna här för alltid.
Det måste vara ett misstag.
Dora...
Hör du mig, Dora?
Blod för barnet, blod för barnet...
Blod för barnet! Blod för barnet!
Dora? Hur mår du?
- Jag ska hjälpa dig härifrån. - Jag trodde att du var död.
Dora? Hur mår du?
Jag trodde att du var död.
Jag skrämde iväg dem, vi måste sticka.
- Vad är det? - Jag kan känna hur den rör sig i mig.
Kom nu, vi måste härifrån.
Ta det försiktigt.
Vi kan ta oss härifrån, vi måste bara hitta en väg.
Vad är det där?
Mitt hus.
Mike...
Nej, Mike.
Mike?
Sherry?
Vad fan...
Mike?
Var inte rädd.
Visst är den vacker? Mitt underbara barn.
Var inte rädd. Det är Guds skapelse.
Ett mirakel.
Här.
Var inte rädd.
Det är livets mirakel.
Jag vill inte hålla.
Visst är det underbart?
Dora?
Mamma!
Blod för barnet, blod för barnet...
Blod för barnet...
Blod! Blod! Blod! Blod! Blod!
Hon är vaken!
- Älskling! - Mamma...
- Vad hände, mamma? - Det är ingen fara, du är på sjukhuset.
Du är trygg här.
Läkarna säger att det går bra för dig.
- De var överallt, mamma. - Du måste vila nu, vännen.
Vila bara.
Det är ingen fara.
Blunda bara, det är ingen fara.
Ingen fara.
Mamma... Jag tappade bort din tiara.
Förlåt mig.
- Förlåt. - Det är ingen fara.
Ingen fara, älskling. Du är ändå min prinsessa.
Fast du blev på smällen som en smutsig hora.
Varför kunde du inte hålla ihop benen?
Mamma?
Dora...
Hör du mig?